Paraziți intestinali la copii: care sunt simptomele?
![Paraziți intestinali la copii: care sunt simptomele?](https://phoenix-hospital.ro/storage/17220079314bbe2d95747af2897df6a91698145d45.jpg)
Paraziții intestinali reprezintă o problemă de sănătate des întâlnită la copii. Identificarea simptomelor și tratarea la timp a acestora sunt pași esențiali pentru a preveni apariția complicațiilor. Află din acest articol care sunt principalele simptome ale paraziților intestinali la copii și ce este nevoie să faci atunci când le identifici!
Paraziții intestinali pot cauza o serie de simptome nespecifice, care pot varia în funcție de tipul de parazit și de severitatea infestării. Printre cele mai comune simptome se numără:
Dureri abdominale
Copiii pot resimți dureri abdominale care pot fi difuze (răspândite pe o zonă mare a abdomenului) sau localizate (într-o anumită zonă a abdomenului). Aceste dureri sunt adesea descrise ca fiind colici, un tip de durere intensă care apare brusc și poate genera o stare mare de disconfort.
Balonare și flatulență
Infestarea cu paraziți intestinali poate duce la acumularea excesivă de gaze în intestin, ceea ce cauzează balonare (umflarea abdomenului) și flatulență (eliminarea gazelor). Aceasta se datorează faptului că paraziții pot produce gaze ca rezultat al digestiei incomplete sau al metabolismului lor.
Scădere în greutate
O scădere în greutate neexplicată poate indica o infestare cu paraziți. Aceștia absorb nutrienții din alimentele consumate de copil, ceea ce reduce cantitatea de nutrienți disponibili pentru creșterea și dezvoltarea normală a copilului, ducând astfel la pierderea în greutate.
Diaree
Diareea cronică (persistentă) sau intermitentă (apare și dispare) este un simptom comun al infestării cu paraziți. Aceasta poate fi cauzată de iritarea mucoasei intestinale de către paraziți sau de toxinele produse de aceștia.
Constipație
Anumiți paraziți pot provoca constipație prin interferența cu mișcările normale ale intestinului. Aceștia pot bloca parțial sau complet intestinele, făcând dificilă eliminarea materiilor fecale.
Grețuri și vărsături
Grețurile și vărsăturile sunt simptome care apar frecvent în cazurile de infestări severe cu paraziți. Aceste simptome sunt rezultatul iritației mucoasei gastrointestinale și a reacției organismului la prezența paraziților.
Erupții cutanate
Infestarea cu paraziți poate provoca erupții cutanate sau mâncărimi intense. Aceste simptome cutanate, în special pruritul anal (mâncărimi intense în zona anală), apar deoarece unele tipuri de paraziți ies noaptea în afara corpului pentru a depune ouă, iritând pielea din jurul anusului.
De asemenea, reacțiile alergice la toxinele eliberate de paraziți pot provoca urticarie.
Oboseală și slăbiciune
Lipsa de nutrienți esențiali poate cauza oboseală cronică și slăbiciune musculară.
Anemie
Paraziții care se hrănesc cu sânge, cum ar fi anumiți viermi, pot cauza anemie feriprivă.
Simptome neuropsihice
Paraziții intestinali pot afecta și sistemul nervos central, manifestându-se prin iritabilitate și tulburări de somn. Copiii infestați pot deveni iritabili, anxioși sau pot avea schimbări de dispoziție inexplicabile. Poate să apară pruritul anal intens, mai ales noaptea, care duce la insomnie sau un somn agitat.
Paraziți intestinali: diagnosticare
Diagnosticarea paraziților intestinali implică o serie de metode și teste pentru a detecta prezența lor în organism. Acestea sunt câteva dintre cele mai comune metode de diagnosticare:
Analiza scaunului (coprocultură): Este cea mai frecventă metodă utilizată pentru a diagnostica paraziții intestinali. Implică colectarea unei mostre de scaun care este examinată la microscop pentru a identifica ouăle, larvele sau paraziții adulți. Se colectează una sau mai multe mostre de scaun pe parcursul mai multor zile pentru a mări șansele de a detecta paraziții, deoarece aceștia pot fi eliminați intermitent.
- Testul Graham: Utilizat în special pentru diagnosticarea oxiurilor (Enterobius vermicularis). O bandă adezivă transparentă este aplicată în zona anală, de obicei dimineața înainte de igiena personală. Banda este apoi examinată la microscop pentru a identifica ouăle de oxiuri.
- Analize de sânge: Analizele de sânge pot detecta anumite tipuri de paraziți care afectează sângele sau organele interne. Se efectuează teste serologice pentru a detecta anticorpi sau antigene specifice paraziților. Aceste teste sunt utile pentru paraziți precum Toxoplasma gondii, Trichinella spiralis, sau pentru infecții parazitare sistemice.
- Endoscopie/Colonoscopie: Aceste proceduri sunt utilizate pentru a vizualiza direct interiorul tractului digestiv. Se introduce un tub flexibil cu o cameră video (endoscop/colonoscop) prin gură (endoscopie) sau rect (colonoscopie) pentru a examina mucoasa intestinală. Pot fi prelevate biopsii pentru a detecta paraziți sau leziunile cauzate de aceștia.
- Imagistică medicală: Radiografiile, ecografiile, tomografiile computerizate (CT) sau rezonanța magnetică (MRI) pot fi utilizate pentru a detecta modificări structurale în organele interne cauzate de paraziți. Aceste metode sunt folosite mai rar și de obicei în combinație cu alte teste diagnostice.
- Teste de urină: În unele cazuri, paraziții pot fi detectați în urină. Se colectează o mostră de urină care este examinată pentru prezența paraziților sau a ouălor acestora.
- Aceste metode de diagnosticare sunt alese în funcție de simptomele pacientului, istoricul medical și suspiciunea clinică a medicului. Este esențial să se efectueze un diagnostic corect pentru a se putea iniția un tratament adecvat.
Paraziți intestinali: tratament
Tratamentul pentru paraziții intestinali depinde de tipul specific de parazit implicat, severitatea infecției și starea generală de sănătate a pacientului. În general, tratamentele includ medicamente antiparazitare și măsuri de igienă pentru a preveni reinfestarea.
Identificarea și tratarea paraziților intestinali la copii este esențială pentru menținerea sănătății și a dezvoltării lor normale. Dacă suspectați că cel mic ar putea avea paraziți intestinali, consultați un medic pentru diagnostic exact și tratament adecvat.